Vem av er är Wistrom?
Det är jag.
Jag beundrar ert arbete.
Slå er ner.
Var är mina koder?
-Var är mina diamanter? -I närheten.
-Har ni min betalning? -När jag får se koderna.
Oroa er inte. Jag beställde upp te.
Mademoiselle. -Monsieur.
-Inga diamanter, inga koder. -Inga koder, inga diamanter.
-Döda den där! -Vi är inte själva!
Hallen där ute är en dödsfälla.
Vi återvänder med koderna, eller inte alls.
-Hur bra är er förstärkning? -Den bästa som finns.
Jag dödar de bästa.
Socker?
Nu kör vi i gång. Du vill ha betalning, jag garantier.
När han har bekräftat koderna, så ringer jag hit dina diamanter.
Det, eller så...åker alla hem i kistor.
Ingen lämnar hotellet levande.
Hämta papperna.
-Är något på tok? -Den är låst.
Ursäkta, den kräver en nyckel.
Ett ögonblick.
Monsieur!
-Mitt fel, det är ett kodlås. -Du får säga siffrorna.
-De är äkta. -Noll...
..noll...
...noll.
Öka!
Ett nöje att göra affärer... Wistrom är på språng.
Jag gjorde det ni bad om. Släpp min familj nu.
-Tack gode Gud. -Du kan tacka honom själv.
Det var ett nöje att göra affärer med er.
Döda honom!
-Moreau är på språng! -Jag tar henne.
Jane, hon är värdefull. Jag behöver henne levande!
Bekräfta!
Wistrom är i hissen, Leonid syns inte till.
Sinka honom och fixa en hiss.
Hitta Leonid.
Jag ser Wistrom i sökaren. Är han kvar i hissen?
-Wistrom...hissen. -Benji?
-Ethan, kom! -Benji! Jag förlorade...
Hör du mig, Ethan?
Jäklar!
Sätt dig! -Vakta henne!
-Varför jag? -För att jag skulle döda henne.
Stanna, befälhavare! Trodde du att jag inte skulle ta dig?
-Vi är inte fiender, det var en fälla. -Det får vi veta snart nog. Sätt fart!
Jag beklagar det här.
-Benji här! -Leonid är skjuten.
Håll dig kvar!
Nej...
Nej, Jane!
-Vad hände med Moreau? -Hon kunde inte hjälpa oss.
-Jag kastade inte ut henne! -Hon var inte uppdraget, Jane!
Uppdraget var hitta Hendricks, som nu är borta med aktiveringskoderna!
Missade du pistolen hon hade?
Du missade tydligen att fönstret var öppet.
Jag handlade instinktivt.
-Vi pratar om ett kärnvapenkrig! -Vem tror du att du är?
Kom med goda nyheter. Är han här?
Uppfattat, Dunhill Lighter. Se till att ingen skuggar dig.
Hur kunde ryssarna hitta oss? Du skulle ju sopa igen spåren!
Du kan inte göra sådana misstag, du är ingen tekniker längre!
Och du är bara analytiker, eller hur?
-Vem är du egentligen, Brandt? -Vad är du ute efter?
Låt mig omformulera frågan...
Hur kan en agent med sådana färdigheter, bli analytiker?
Vi har alla hemligheter.
Inte sant, Ethan?
Berätta dina, så berättar jag mina.
JAG ÄR KLAR
Jag har vänner här, jag skickar någon som hämtar er.
-Hendricks, då? -Planen var att vi skulle stoppa honom.
-Vad ska du göra? -Ändra planen.
-Var det allt? -Ska du jaga honom själv?
Vill du förklara dig, agent Brandt?
Jag var på ett personskydd i Kroatien. Bevakning av en fru och make.
De skulle inte veta om oss. Ett vanligt rutinuppdrag.
Efter tre dagar...får vi veta att en serbisk dödspatrull var ute efter dem.
Mitt team hade det under kontroll. De visste att de skulle komma.
Men jag hade en känsla av att jag borde varna paret.
Jag ville att de skulle få reda på det.
Men order är order, så jag avstod.
En dag lämnar maken hotellet för att ta en springtur, så jag följde med.
Jag lämnar kvar två män med frun.
När jag återvänder är mina män medvetslösa och frun är borta.
Polisen hittade kroppen tre dagar senare. Resterna av henne i varje fall.
Det var min sista dag på fältet.
Jag klarade inte fler situationer om liv och död efter det.
-Vad hände med maken? -Jag såg honom aldrig mer.
Tills för två dagar sedan, då utrikes- ministern lät mig hälsa på Ethan Hunt.
Nej...så var det inte. Hon lämnade honom.
Den hörde jag också, men tyvärr var jag där.
Likaså var jag där när utrikesministern fick samtalet-
-att Ethan satt fängslad för mord på sex serber.
-Ett osanktionerat mord? -Avstängd.
I nästa ögonblick sitter jag på ett plan till Dubai.
Tankarna snurrar. Ska jag berätta för honom?
Hur ska jag berätta för honom...
...att jag är ansvarig?
Jag borde ha varnat honom.
Men det gjorde jag inte...
...och hon dog.
Sergej, min vän!
-Jag sa ju att vi var här! -Hur vet jag att det är han?
Det är han. Vi litar ju på varandra.
Det här är killen! Han jag berättade om!
Vi kan ta av de här.
Förlåt, han är reko, men han känner inte dig som jag gör.
Arbetar du för Amerikas regering?
-Och du är vapenhandlare? -Nej, Sergej!
Han är en oberoende försvarssamordnare.
Ett riktigt höjdarjobb.
-Diamanterna är Bogdans. -Han kan få dem.
Uppgörelsen med min kusin är mellan er. Vill du ha något av mig, betalar du.
Du missförstår. Jag köper inget, jag säljer.
-Säljer du? Vad då? -Framtiden.
-Jag har allt jag behöver. -Våra länder är nära ett krig.
-Krig är bra för affärerna. -Kärnvapenkrig också?
-Fortsätt. -Jag söker Kurt Hendricks alias Kobolt.
Oavsett vad, du vet nog vad han vill. Han har säkert försökt köpa det av dig.
Han har en väska och koder, men de är värdelösa utan en satellit.
Jag vill veta var han hittar den.
En man med sådan information skulle kunna vara en terrorist.
För er regering är en möjlig terrorist en riktig terrorist.
Om du hjälper mig...
...blir mina vänner, dina vänner.
Beklagar, jag kan inte hjälpa dig.
Jag kan ju inte berätta att Ryssland sålde en satellit-
-till ett telekombolag i Mumbai.
Vem gav dem den idén?
-Ett företag i tredje part. -Som arbetar mot provision.
Hjälper gamla vänner, skaffar nya.
-Kan satelliten slås av? -Det kräver speciella kunskaper.
Du klarar det inte själv.
-Vad är det i väskorna? -Vår utrustning.
-Hur fick du tag i den? -Jag fick en ny vän.
-Glad att vi kunde hjälpa till. -Ni kan hjälpa till nu.
-Innan vi... -Gjort är gjort.
Vi kan fortfarande fixa det, men det måste ske nu...
...och vi måste göra det tillsammans.
Vart ska vi?
Indien.
-Indien? -Visst.
-Jag älskar planet! -Vänta tills du ser bilen.
-Sidorov. -Hur är det, min vän?
Jaså, det är du. Jag har varit upptagen.
Snart sätter jag efter dig igen.
-Du ska leta efter en amerikan. -Ja.
Du letar även en avfyrningsväska som stals i Kreml för två dagar sedan.
-Gör jag? -Jag kan hjälpa dig att hitta båda.
Om vi kan nå en överenskommelse.
-Brij Nath. -Playboy, multimedia-pamp.
På ytan, ett nätverk i världsklass.
Men det är byggt med rester från kalla kriget, som satelliten Novosti.
Hendricks behöver den till missilerna och vi måste slå av den innan.
-För det behöver vi koderna av honom. -På ett eller annat sätt.
Klarar jag det inte... så går allt i stöpet.
-Du klarar det här. -Visst...
För en vecka sedan hade jag trott dig.
Jag anklagar inte dig för det som hände.
Hon dödade någon du brydde dig om, det är inget man bara...släpper.
Fick det dig att må bättre?
När du dödade din frus mördare?
Vi kan inte få dem tillbaka.
För att slå av satelliten måste vi in till centrala servern.
Du går in via frånluftsventilen med den här dräkten.
Hoppar ner i schaktet där jag fångar upp dig och leder dig fram till panelen.
Vi anländer åtskilda till festen. Ethan övervakar och Jane tar koderna...
...från miljardären, du hoppar, jag fångar dig, du kopplar in sändaren.
Ethan ger mig koderna, som används till att röja Hendricks läge.
Du...rusade förbi något viktigt. Delen med schaktet, där jag ska...hoppa?
Och jag fångar dig. Varför är det så svårt att förstå?
Varför? Det är ett fall på åtta meter och vi ska använda magneter.
-Ja? -I tidigare insatser har tekniken...
Vetenskap är en konst. Jag skulle oroa mig över värmen.
Sen har vi det förstås, vilken värme?
Den är som en vanlig dator, slår man av fläkten blir det hett.
-Självklart! -Relativt hett...
Självklart, så jag hoppar ner...
...i en ugn, kan man säga?
Ja, det kan man säga, men jag fångar upp dig.
Strålande!
MUMBAI
-Radiokontroll. -Saturnus hör dig, Jupiter.
Det här är Pluto.
Jag har anlänt till festen.
Där är han.
Skaffa oss koden.
Venus rör sig mot målet.
Hakar sig fast...
Du gör verkligen ett intryck.
Varför är jag Pluto?
-Uranus är nog ledigt. -Lustigt, du sa: "Anus".
-Jag är på plats. -Sänder in roboten.
Han kommer, ge honom ryggen.
-Han ska inte få det för lätt. -Tänker du prata hela tiden?
Inom 20 minuter ska alla ha ett glas Cuvée Louis i handen-
-och se till att alla får med sig en flaska hem när kvällen är slut.
-Imponerad än? -Jag är mer för bourbon.
Jag är Brij Nath. Välkommen till mitt anspråkslösa hem.
Roboten är på plats.
Stänger av turbinen.
Han mejlar. Var Venus...
Make? Pojkvän?
Snarare...en medarbetare.
Saturnus, ta språnget.
Okej...
Hoppa, hoppa nu.
-Ska jag hoppa nu? -Ja, hoppa!
-Hoppa? -Jag fångar dig.
Nu!
-Är du säker på dräkten, Benji? -Ganska säker.
Är det "ganska" nu?
-Hoppa! -Herregud!
Hoppa!
Jupiter, han gick.
-Hoppade du? -Skulle jag inte det?
För jag hoppade!
Var beredd.
Nu går jag på känsla. Hata mig inte.
-Hallå? -Du är verkligen passionerad.
-Jag skulle vilja visa min konstsamling. -Jag väntade på att du skulle fråga.
-Då får du hitta mig först. -Kör till.
Jag går upp.
Var försiktig, det börjar nog bli hett.
Vi måste ta över satelliten före Hendricks.
Titta åt vänster, titta upp. Din passion är fängslande.
Han är inte din typ. Han är kall, jag är het.
Indier är heta.
Kl. 8, han står kl. 8 från dig.
När du närmar dig, blir du hetare.
Uppåt!
För mycket!
Jag ser dig.
Du ska ha en av de finaste samlingarna i världen.
Den är i högsta grad privat.
-Hur går det i relärummet? -Jag är på plats.
Jag ser satelliten.
-Kan jag hjälpa er, mina herrar? -Skulle inte tro det.
Jag behöver koderna.
Original från Chhatarpurs distrikt.
Vet du att tantriker tror...
...att Swadhisthana gömmer vår största åtrå.
Kontakta satelliten. Omstarta till militära specifikationer.
Ladda ned viruset.
Vad är det?
-Vad är det? -Vad då?
-Den får spader! -Det är ett virus.
Hendricks slår ut servern.
Hendricks omprogrammerar satelliten. Han kan avfyra om fem minuter!
Är något på tok?
Vi behöver koden.
Äntligen ensamma.
Nu är det dags, Venus. Spöa honom och ta koden.
-Vi är väl ensamma? -Ingen kommer att störa oss.
Rör du dig bryter jag av nacken! Koden till relästationen.
Säg den nu eller var tyst för alltid.
Koden!
46...82...93.
-Vad hände? -Det kraschade.
Han har röjt sig. Kan du få fram Hendricks position?
Han sänder från en TV-station en mil bort.
Sänd koordinaterna. -Bra jobbat, Brandt.
Gör klart med Nath och möt mig vid samlingspunkten.
Sov gott!
Rakt fram bara!
Vänta, stanna! Ta mig igenom!
Den svarar inte. Lite tålamod skulle uppskattas!
Jag når inte upp!
Öka fläkten, öka fläkten!
Jag kan inte göra något, den är på max.
Brandt?
Nästa gång ska jag förföra knösen.
-Satelliten är stridsklar och uppkopplad. -Ladda upp nya verifieringskoder.
Lås ute ryska kommandocentralen. Isolera ubåten. Vi avfyrar en missil.
En vedergällning av Kreml. Det borde sätta bollen i rullning.
-Jag är här, Ethan. -När kan Hendricks avfyra missilen?
Om 30 sekunder.
Hitta en ny rutt.
Ta vänster nästa och välj högerfilen.
Vi har upplänk.
-Hendricks har startat avfyrningen. -Hur lång tid till uppskjutning?
Tre minuter!
Vi är 3.5 minut därifrån.
Vi kan klara det.
MAGELLANRYGGEN STILLA HAVET
Kapten!
Bekräfta uppskjutningen med kommandocentralen.
Fortskrid med operation Järnhand. Avfyrning är verifierad.
Stoppa all radiotrafik. Klart slut.
Nästa vänster.
Gå vidare.
Det är för sent. Missilen är i luften.
-Det måste gå att hejda missilen. -Väskan kanske.
Då ska vi ha den väskan.
Må det bli fred på jorden.
Förstör reläet!
Ta Wistrom! Gå in!
Wistrom förstörde reläet. Ethan jagar Hendricks och väskan...
-Vi kan inte sända ändå. -Kan du laga den?
Det är lönlöst om vi är utan ström.
-Jane? -Jag mår bra.
Du mår inte alls bra. Stanna här och täck Benji.
Få den där uppkopplad igen. Jag ordnar strömmen. Vi klarar det här.
Jag tar hand om väskan!
Nej!
Han har varit borta för länge. När strömmen slås på ska de här in hit.
Uppdraget...slutfört!
Rör honom inte!
Den här är min.
Så vi är inte fiender?
Samtalet från vapenhandlaren i Dubai. Du ville att jag skulle hitta dig.
Vad ska man annars tro?
Sjukhus?
Debatten fortsätter, ögonvittnen säger att det var en sorts farkost-
-men DOD säger att det var en meteor stor nog att ses i dagsljus.
Sa du så? Högt och ljudligt? "Uppdraget slutfört"?
-Jag sa det. -Du är fortfarande en tönt.
Jag skulle vilja ha sett snubbens min.
Hej!
Luther Stickell. Trion - Carter, Dunn och Brandt.
Jag fick tillbringa en helg på botten i San Francisco Bay, tack vare er.
-Jag tar det. -Jag vet, vi ses i Kandahar.
Tack för att ni kom.
Jag hörde att försäkringsbolaget inte ville betala bilen du kraschade.
Ett avsiktligt fall på 100 meter täcktes inte.
Kan man tänka sig.
-Hur är det med benet? -Funkar fortfarande.
-Själv, då? -Läker.
Jag mår bra.
Fast man sover ju som en kratta, vaknar med kallsvettningar.
Folk är glada och omedvetna om att de nästan pulveriserades.
-Hade det inte varit för... -Bondtur?
Var det?
Vi var oförberedda, ovetandes, avstängda.
Det enda som fungerade riktigt på det där uppdraget...var det här teamet.
Jag vet inte hur vi hamnade med varann, men jag är glad att vi gjorde det.
Era uppdrag.
Acceptera dem.
Jag är med. Det kan ju inte bli tuffare än det sista, eller hur?
Det är bomb... Kan det?
-Tack, Ethan. -Tack själv.
-Agent Hunt. -Agent Carter.
Brandt!
Jag tar inte upp telefonen för du vill nog inte ha mig på fältet.
Jag vet att din fru är död.
Jag var i Kroatien.
Jag var där av en enda anledning, en enda...och jag misslyckades.
-Det var mitt jobb att skydda henne. -Hur vet du att hon är död?
-De hittade en kropp. -Såg du den?
Du dödade serberna. Du skickades till Rankow.
Det var jag villig att offra. IMF trodde att Hendricks hade folk på Rankow.
Var sex döda serber den perfekta täckmanteln?
Framgång kräver sina offer.
Utrikesministern berättade aldrig det.
Jag tog uppdraget på ett villkor: Ingen skulle få veta att hon levde.
Men...du berättar det för mig.
När fick du veta att jag var i Kroatien?
-Jag läste din akt efter Indien. -Just det.
-Så du fick fejka din frus död? -Hon blir aldrig säker med mig.
Det var inte ditt jobb att skydda henne.
Det är mitt.
-Så allt är bra? -Ja.
Kom nu!
God kväll, mr Hunt. För 36 timmar sedan hade militären ett intrång.
En terroristgrupp vid namn "Syndikatet" har nu kontroll över våra missiler.
Deras mål: okänt. Ditt uppdrag, om du accepterar det...
Svensk text: Jeez
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet